Tidigare i Dollhouse... - Stannar jag åker vi båda fast.
Jag var hennes bästa vän. Det här fick jag för det.
- Min gåva från Caroline. - Han tog alla Carolines inpräntningar.
- Var är hennes ursprungliga jag? - Det här var säkerhetskopian.
Alpha kartlade hela hans hjärna. Jag ska försöka pussla ihop den.
- Du gjorde mig till en Doll? - Du är dig själv med en inpräntning.
- Finns bara en plats för en skadad Doll. - Vinden.
- Det värsta helvete du kan tänka dig. - Det här är vad som ska komma.
Vi fick informationen vi letade efter. Jag vet hur man kommer åt Rossums inre.
- Vi är redo. - Det är dags att träffa Caroline.
TRE ÅR SEDAN
- Hej, inte den här. - Du skulle ge mig en rundtur.
Det är som alla andra kontor. Kan jag få mitt nyckelkort?
Varför är du så nervös? Vems kontor är det?
- Det är ingens. - Titta, ingen har en bar!
Vill du få mig sparkad?
Nej, jag vill få dig att tända.
- Vi borde inte göra det här. - Kom igen.
- Jag menar här inne. - Du har ju tystat larmet.
Jag vill inte lämna nåt DNA.
Gör inte så jag får dig att blöda.
- Vad gör du? - Vad jag kom hit för att göra.
Herregud, du är en tjuv? Jag släppte in en tjuv i huset?
- Jag är ingen tjuv utan terrorist. - Jag är så körd.
- Vad vet du om kvinnan som jobbar här? - Jag vet ingenting.
- Jag arbetar för ett bevakningsföretag. - Rossum ger inte en vikarie-
-full tillgång till sina byggnader. - Hallå, Carrie-på-skolbal.
Mer-än-lovligt smart. Du kan nog döda mig med din hjärna.
Vad gör dig till en prioritet? Fullt stipendium. - Vad finns i Tucson?
Jag vet inte. Snälla, lägg tillbaka allt.
Vad är det här?
Jag har ingen aning. Det kan inte vara i denna byggnad.
Låt oss ta ner byggnaden, och se vad som finns under.
- Vem är du? - Caroline?
Ja. Vi behöver veta vad hon vet.
Clyde sa att det fanns nån som hade sett hans partner, det var Caroline.
- Hon kan I.D. mannen. - Eller hermafroditen.
Kan vi gå tillbaka till där den stollösa inpräntningsteknologin-
-som du gav till Harding för att få tillbaka kontoret-
-leder till apokalypsen? För det var en intressant detalj.
Oavsett varifrån tekniken kommer, måste vi göra mer än störa produktionen.
Så länge Clydes partner är där ute, kommer Rossum att fortsätta.
- Vi måste skära huvudet av ormen. - Caroline är den enda som träffat den.
- Hon måste ta oss bakom ridån. - Tänk om hon inte vill?
Du är verkligen imponerande. Du bär på flera skapelser.
Och nåt har tillåtit dig att förena dem i ett superego.
Caroline är inte bara en till personlighet. Hon är verklig.
- Echo är verklig. - Ivy har rätt. Vi vet inte-
-vad Caroline gör i Echos hjärna.
Ditt jag kommer hem och ser att ett husparty pågår i ditt huvud.
- Hon kanske slår tillbaka. - Hon skulle förlora.
Ta ut Caroline från valvet. Sätt Echo i stolen.
- Är det där nödvändigt? - Det är bara en säkerhetsåtgärd.
Det är klokt. Till skillnad från er, har jag faktiskt träffat Caroline.
- Är du okej? - Ja.
Vi har inte pratat sen du...dog.
Vi har nog båda dött sen dess.
Ja. Underlig vecka.
Är du redo att möta tjejen som startade allt besvär i ditt liv?
Va? Är Janice Charles från matten i fjärde klass här?
- Vi är klara. Nu behöver vi bara... - Caroline.
- Var är wedgen? - Borta.
- Va? - Carolines saknas.
Säsong 2 Episod 11 - Getting Closer -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
- Uppenbarligen korkad. - Hon är korkad. Hon är på min fest.
- Hon går fram till min kille... - Och du såg så sexig ut.
Jag såg så bra ut. Du såg också bra ut.
- Ursäkta. Är ni klara? - Va? Ja, du kan ta dem.
Så jag sa, "du måste skoja med mig". Hon sa, "nej, det gör jag inte."
- Jag är ingen servitris. - Va?
Jag är ingen servitris. Jag är bara nån som står här med en bricka.
- Jag sa, "går du nära honom..." - Det är väldigt fullt-
-och ni tar upp fyra platser. Och ni verkar vara klara.
- Ser det ut som om vi är färdiga? - Jag sa just det.
Har ni ätit biskvin? För jag tog biskvin, och...
Den kommer upp igen! Herregud. - Jag älskar din väska.
Ta bordet.
- Vill du slå dig ner? - Du är inte sjuk?
Du skulle inte ha resonerat med dem. Även dumma vill inte få spyor över sig.
Jag tror det är sant.
- Caroline Farrell. - Bennett Halverson.
Jag gissar på neurovetenskap.
- Hur visste du det? - Fisk - hjärnmat.
- Och böcker om hjärnan. - Självklart. Jag är en idiot.
- Och förmodligen ett geni. - Tekniskt sett. Och du?
Inte så stort geni.
- Jag menar, vad studerar du? - Jag vet inte riktigt än.
Jag kollar allt. När jag bestämt mig, har jag uteslutit allt annat.
Det finns många saker jag vill bli.
- Ta bort den från mitt ansikte. - Det är för videoårsboken.
- Hej, mamma. Är vi klara? - Nån annan du vill säga adjö till?
Dieter och Meg. Tjejerna från Sigma Tau. Systrar för evigt.
- Hoppas att könssjukdomarna... - Hon verkar så oskyldig, eller hur?
- Oförstörd. - Ja.
Hon var inte det. Caroline Farrell lämnade olyckor i sitt kölvatten-
-och en hel del kroppar. - Säger du att hon är ond?
Värre - en idealist. Jag skulle inte bli förvånad-
-om hennes wedge försvann på egen hand. - Jag blev glad när den saknades.
- Men jag tog den inte. - Jag trodde det ett tag.
Vad ska jag säga? Jag vill göra allt. Är det för mycket begärt?
- Varför skulle hon ta sin inpräntning? - För att hon har blivit riktig.
Kommer Caroline tillbaka, kanske hon upphör att finnas, blir tokig-
-eller mycket förvirrad. - Echo tog vinden för sakens skull.
Det är värre än att få en rumskompis. Rossum är fem steg före oss igen.
Harding styrde det här stället i månader. Hans folk var överallt.
- De kunde ha fått tag i wedgen då. - Spökstolen är igång.
Då gör vi det här.
Efter att Apollo är klar, sätt Cassandra på en full diagnos.
Hon har klagat över... Det där är fel. Någonting händer.
Inte...oavsiktligt...avsiktligt. Avbryt inpräntningen, den är skadad.
Skadad från utsidan. Skolskämt. Det här stinker av Topher Brink.
- Vi är inne. Vi har henne. - Är hon okej?
Är hon fortfarande söt? Skada henne inte.
"Gingersnap."
- Vad är det här? Vad gör du? - Du ska få träffa en gammal vän.
- Paul. - Vi går inte än.
Jag hoppas inte flyget var tröttsamt.
Du använde företagets jet att föra bort programmeraren från ett annat hus.
- Jag får nog semestertillägg. - Du är säkert död då.
Det är en mycket öppen yta. Mycket beigt. Du låter dem gå fritt.
De går omkring som frigående höns.
Vi håller våra mer som kalvkött.
Bennett? Hej.
Välkommen.
Du dirigerade via en I-09 för att få kontroll över min stol. Imponerande.
Topher förklarar varför vi har gått så långt för att få dina tjänster.
- Ni får inte mina tjänster. - Du vet inte vad vi behöver än.
Jag bryr mig inte. Han misshandlade mig. Slog mig i mitt eget labb.
- Jag vill lämna ett klagomål. - Ms Halverson, du har blivit bortförd.
Du kan behandlas som fånge eller gäst. Det är helt upp...
Vill du ha nåt?
- En dietsoda. - Jag har några!
Jag menar, i mitt kylskåp. Kom.
Labbet är här inne.
Du visade mig ditt. Låt mig visa mitt.
Jag kan...
- Hur länge innan de spårar henne hit? - Tidigare än jag hade hoppats.
- Jag är omgiven av romantiska dårar. - Han kunde inte lämna henne där.
Nej, jag antar det. Men jag hade hoppats på normalitet-
-medan vi ordnade våra styrkor. En stridsplan måste vara flexibel.
Vi kommer att stänga ner helt.
- Du gjorde en bra sak. - Gjorde jag?
Hon försvann, och jag lät henne. Jag kollade aldrig om hon var okej.
Hon var en person, och nu är hon...ingen igen.
Vi fixar det.
- Vi gör henne till sig själv. - När de väl har gjort detta mot dig...
-kan du bli dig själv igen?
- Inpräntningswedge. - Det är en ursprungspersonlighet.
- Vad hände med den? - Den...blev skadad förra året.
Jag behöll den här som en övning, för att se om jag kunde återställa den.
- Som du gjorde med Hamiltonwedgen. - Hörde ni om det?
Det var en legend. Jag har fortfarande ingen aning-
-hur du räddade inpräntningen.
Hamiltonwedgen saknade halva datan. Kompressionsförhållande ett till två.
- Den här är bara en till fyra. - En exponentiell ökning.
Dåliga teststift...mikrosprickor...
...på spindeln, fördärvad kassett... Varför behöver ni rädda den här?
Den kan bidra till att förhindra slutet på civilisationen som vi känner den?
Jag måste förstå sambandet. Du kan använda perceptuell kodning-
-att sätta ihop de autonoma funktionerna, antar jag.
- Hur mycket dataförlust skulle vi få? - Ingen förlust.
Varje minne är intakt.
Kanon!
Då kanske vi kan jobba på ett minne jag vill radera.
Bennett... Jag är så ledsen att jag slog dig.
Jag ville inte.
Gud vad jag inte ville.
- Jag försökte döda din aktiva då. - Du hade dina skäl.
Men ändå...det ansiktet. Att drämma till det.
- Det var inte min första tanke. - Jag trodde inte det var det.
Nån form av kontakt, men ändå inte...
Vems wedge är det?
Vem försöker du att återuppliva?
Bara en person. Spelar det nån roll?
- Kanske. - Det är inte Stalin eller nån.
Jag trodde inte att det skulle vara en historisk figur.
Vem är det?
- Är du redo för din behandling? - Jag har nog ändrat mig.
- Är det så illa nu? - Nej, bara så tråkigt.
- Vi ska göra dig poppis. - Jag vet inte om jag vill vara poppis.
Du ska bli poppis. Och gilla det. I stolen. Luta bakåt.
Du börjar ett nytt jobb i morgon. Du kommer att förvrida huvuden.
Jag kommer mest att studera dem, och det är råtthuvuden.
- Du vill se fin ut för din ohyra. - De är nästan färgblinda-
-men kan upptäcka lite ultraviolett. - Det lila tar fram dina ögon.
Blunda. Jag skojar. Det här är din färg.
Vad din färg borde vara. Du är fortfarande du, bara mer du.
Jag har ofta tänkt att jag vill vara mindre jag. Mer som...
- ...du, faktiskt. - Mig? Jag har fortfarande inte valt.
Du vet vem du är. Du är så orädd.
Jag skulle vilja titta på din amygdala.
Du måste bjuda mig på middag först.
Ingen har gjort nåt sånt här för mig förut.
- Tvättat ditt hår? - Varit intresserad.
Hallå. Det är jag.
Jag skulle ha ringt. DeWitt har stängt ner huset.
Det är dags att vi tar in dig.
Kan vi ta en drink först?
Är du rädd?
Inte längre.
Vad gjorde du?
Hennes vänstra arm kanske är död, men hon har en fantastisk höger.
Om nån frågar.
Fast säg inte att jag blev uppklådd av en enarmad tjej.
- Vad gjorde du med honom? - Honom? Vem?
Paul.
- Jag gav honom livet tillbaka. - Du gjorde honom till en Doll.
Jag lade om hans nerver enligt hjärnscanningen som Alpha gjorde.
Han är fortfarande Paul. Samma tystlåtna, självrespekterande kille.
Han är inte densamme, utan annorlunda.
Hälften av hans hjärnvävnad var ärrig. Jag var tvungen att dra om ledningarna.
Det fanns två stora delar. Motoriska barken eller gördelvindlingen.
Antingen kunde han bli förlamad eller att jag tog bort nåt annat.
Det var mig, eller hur?
Inte minnena av dig. Han har fortfarande dem.
Vår kontakt.
Jag tror det. De färskaste, ljusaste vägarna...
Det var dem jag behövde.
Jag tror att det var du.
Ja.
Du blöder fortfarande.
- Låt mig göra det där? - Dr Saunders?
Hoppa upp.
Luta huvudet bakåt.
Hur gjorde du... Ni menar...
...ni två? Vänta.
Mindre prat blir mindre blödning. Jag menar det på många sätt.
Du är orsaken att Boyd har varit sen och sömnig sista tiden.
Kul att du är tillbaka. Du kanske inte tycker det.
- Topher, den där enarmade, var är hon? - Jag låste in henne.
- Kunde inte lämna henne utan uppsikt. - Och din charmoffensiv?
- Mest bara offensiv. - När Saunders är klar, kom till mig då.
- Dr Saunders. - Jag försöker vara mitt bästa.
Självklart är du det, min kära. - Få tillbaka henne så fort som möjligt.
- Hon är trots allt vår nummer ett. - Frun, ett ord?
För tre månader sen, raderade nån en mängd säkerhetsfilm från systemet.
Inte vårt system. Huvudbyggnadens. Jag fick reda på det nyligen.
Jag pratade med säkerhetsvakten från den natten. Han erkände.
- Frivilligt? - Högljutt. Det var en del vädjande.
Han släppte in en ung kvinna i byggnaden. Till ditt kontor.
- Jag ber Judith att kolla mina filer. - Redan gjort. Två saknades.
En av dem var Caroline Farrells.
- Det var hon som vakten släppte in. - Jag trodde vi var färdiga med henne.
Hon hade försvunnit från radarn. Du sa att det är två filer som saknas?
- Den andra var Bennett Halversons. - Förbannat.
Halverson är en av Rossums stjärnor. Chefen valde tydligen henne själv.
Vilka tror du delade rum på Tucson Tech?
- Bara vi vet. - Låt det vara så. Vi måste till Tucson.
- Benster. Du är hemma tidigt. - De gjorde underhåll på labbet.
Du tog ut Tasty Couture. Bra val.
- Du sa att det var okej att låna den. - Ja, absolut. Jag köpte den åt dig.
- Är något fel? - Jag snokade inte. Jag bara...
...gick in i din garderob för att hitta kläder.
Vem är du?
- Jag är Caroline. Du känner mig. - Jag tror inte jag gör det.
- Var kom den filen ifrån? - Rossums kontor i L.A.
- Varför har du den? - För att jag tog den.
- Och den ledde dig till mig? - Du är värdefull för dem-
-så du är värdefull för mig, ja. - Ville du komma nära dem?
- Skada dem? - En hel del.
Rossum är utom kontroll. De experimenterar inte bara på djur.
- Om du hade sett vad jag har sett... - Jag trodde du var min vän.
- Jag är det. - Varför får jag inte hjälpa dig?
Är du inte arg för jag använde dig?
Jag är sårad om du inte vill det.
Vill du spränga en byggnad?
Hallå, hingsten.
Mamma ville alltid att jag skulle dejta en läkare.
Jag undrar vad min ville. Vi får nog reda på det.
- Det är skrämmande, eller hur? - Vi behöver Caroline.
- Vi behöver dig. - Jag tänker att det finns ett jag-
-att jag är verklig. Varje gång jag pratar med nån, tror de jag luras.
Paul trodde aldrig Echo var en person, även när han brydde sig.
Nu tror han att Caroline sparkar ut mig.
Det kommer inte att hända. Jag träffade aldrig Caroline Farrell.
Hon gör DeWitt lika galen som du gör, så hon kan inte vara så dålig.
Jag har sett dig växa, och hur du har byggt upp dig själv mot alla odds.
Du är starkare än alla här, Echo, även Caroline.
Om hon kommer in där, tror jag att hon är stolt över att känna dig.
Jag måste stänga ner huset.
- Måste du göra det nu? - Ja, order.
Ge mig tre minuter.
Bra att du har hittat nåt vi kan göra. Vi började känna oss som femte hjulet.
- Vad vill du att vi ska göra? - Ni måste härifrån.
Jag vill inte att ni slösar tid här.
- Jag förstår inte. - Titta på henne.
Förstår du? Vi håller på att gå i krig.
Ni vet aldrig vad ni förlorar i ett krig. Gå. Var med varandra-
-även om det bara är för natten. - Tack.
Hörrni... Om ni glömmer vägen tillbaka hit, är det okej.
Clyde är död. Rossum är efter dig. De kommer...
- Han sa att de är efter oss. - Det ändrar våra planer avsevärt.
Är jag den enda som tycker att vi får för mycket underrättelse från Matrix-
-eller Tron, med tanke på kläderna? - Vi får tro att informationen är bra.
Vi börjar utrymningen på en gång. Alla aktiva ska inpräntas-
-med deras ursprungliga personlighet, och sedan släppas.
Jag lämnar inte ett hus fullt av hjälplösa varelser.
- Vart ska vi? - Tucson, tydligen.
Dessa labb har begränsad tillträde.
Då är de målen. Är du redo för det här?
- Vi gör det här tillsammans, eller hur? - Till slutet.
Jag gör mitt jobb härifrån.
Du bör vara över det första labbet.
Uppfattat.
- Laddningen är på plats. - Tio minuter på klockan?
Första laddningen är på. Ingen back nu.
Caroline?
Jag är över ett labb förbi L-korsningen. Det finns inte på ritningen.
Sätt laddningen och gå vidare.
Bygger man nåt som inte finns på ritningen, döljer man nåt. Jag går in.
Du har inte tid! Caroline! Om man blir nyfiken, dör man.
Caroline? Hör du?
La donna mobile, qual piuma al vento...
Caroline?!
- Vi måste avbryta! Det finns folk här! - Du kan inte! Timern är på!
Jag försöker dra ut tändsatsen! Spring!
- Hjälp mig! - Jag vill inte!
Han är i chock. Han måste till sjukhuset.
Min personal deltar i evakueringen.
Evakuera honom. Han riskerade allt för att ge oss meddelandet.
Sätt honom på vinden igen. Det är hans bästa chans.
Nej, din bitch. Jag dör hellre.
Jag vill inte att du gör det.
Se till att det blir gjort.
- Låt mig ta honom. - Det är redan gjort.
Han har bäst chans på vinden. Vi kan använda nån på insidan-
-när vi slår till mot stordatorn. - Jag känner inte dig längre.
Ballard, minns du din gamla granne Mellie?
Paul?
Du ville att hon skulle med. Jag vill att hon är med nån hon litar på.
Vi har inte tid med nåt senatsförhör.
Paul. Vad händer? Är det här stället vad jag tror det är?
- Ja. - Tar du ner det?
- Vi tar ner det. - Och du hittade henne?
Du är Caroline. Han gav aldrig upp, och slutade aldrig leta.
Jag vet.
Ambrose! Vilken överraskning.
- Är du förvånad, Adelle? - Överraskad och glad.
- Han ser inte förvånad ut. - Han får inte betalt för det.
- Vad kan jag göra för dig? - Du kan gå med dessa herrar.
De eskorterar dig till utfrågningen. Jag övertar huset och likviderar lagret.
- Ursäkta? - Spela inte spel.
Ingen kommer ut från vinden.
Det har förekommit flera överträdelser. Du är färdig. - Ta henne.
Jag tror inte det.
Den mattan har gjort sitt.
Mr Langton!
Bennett?!
- Bennie? - Jag kan inte röra mig. Flytta stenen!
- Vad gör du? - Du arbetade sent. Byggnaden angreps.
- De hittar dig. Du klarar dig. - Du kan inte lämna mig! Jag är med dig!
- Det är du inte. - Lämna mig inte!
Stannar jag åker vi båda fast. Jag ser till att det bara är jag.
Lämna mig inte! Caroline!
- Du ska föra tillbaka henne. - Jag tror inte det.
- Det ska du. - Eller vad, ska du slå mig?
Jag överväger det, och att låta dig gå.
Jag vill inte heller ha henne tillbaka. Jag behöver det som är i hennes huvud.
Jag ska ge dig ett erbjudande:
Du återuppväcker Caroline så jag kan rädda mina vänner.
Sen får du göra vad du vill med henne. Jag ska låta henne sota.
Överens?
- Är du inte klok? - Nej, men Ambrose är.
Tror du att Rossum begränsar sitt medvetande till en kropp?
- Du blir måltavla när han får veta. - Hur ska han få reda på det?
- Jag tänker berätta, därför ska du fly. - För att rikta deras eld. Det är krig.
- Ja, det är det. - Och Claire?
Hon bör stanna med gruppen. Då är hon säkrare.
- Tack. - Tacka mig senare.
- Gary Walden. - Hej, Gare! Där ser man?
- Perioden är slut! Du är klar! - Har det gått fem år?
Visst, visst.
Sanderson här ser till att du tar dig tillbaka till den verkliga världen.
Fem år, va?
Ja, det går så fort.
Det känns som om jag kom hit igår.
I tisdags, faktiskt.
- Var det alla? - En till.
Ångrade du dig?
Echo och jag delar en del gemensamma intressen.
- Ger du mig en hand? - Jag ger dig båda.
- Det var inte ett citat. - Jag tar en promenad.
- Vart ska du ta vägen? - Jag vet inte ännu.
Jag får ta det på resande fot. Nånstans de inte kan hitta mig.
- Var är det? - Jag skulle inte säga om jag visste.
Du skulle vara i fara som Echo.
De har många sätt att få dig att prata. Jag kanske bara håller mig i rörelse.
Jag klarar mig.
Du kan inte uppsöka vård om du behöver. Här - några extra bandage.
- Jag läker fint, Claire. - Du behöver de här för infektioner.
Claire! Jag klarar mig.
- Jag önskar vi hade mer tid. - Jag vet.
Jag kommer och hämtar dig. Förstår du?
Jag kommer och hämtar dig.
Vi är evakuerade nu. Topher, jag går och tar hand om nätverket.
Ta emot ett meddelande.
Du använder icke-linjär transformation för alla de kognitiva kontrollerna.
Ja, det gör jag.
Om du hade en Dewey-nål, skulle det gå fortare.
Visst.
- Aj. - Förlåt.
- Aj, aj, aj. - Förlåt.
Mer av det där om vi förhindrar världens undergång?
Jag har alltid varit kär i dig, även när jag trodde du var en kille.
Det här är bättre.
- Han är kär i dig. - Ursäkta?
Claire Saunders. Jag var husläkare.
- Jag brukade vara nummer ett. - Jag förstår.
Topher nämnde att det hade varit...
- Det är trevligt att träffa dig. - Är det Caroline?
- Kan du få henne tillbaka? - Jag är säker på det.
- Tror du att han tycker om mig? - Jag sa inte "tycker om."
- Han är anmärkningsvärd. - Jag trodde inte han var kapabel-
-att se en annan människa, eller att älska nån.
Jag tror att du är den anmärkningsvärda.
Jag hittade ingen Dewey-nål, men...
Rör dig inte.
Du har mycket att stå till svars för. Du tvingade mig att komma till Arizona.
- Jag avskyr Arizona. - Tar vi henne tillbaka till huset?
Vi har inget annat alternativ.
Ja? Naturligtvis, sir.
Jag tänker inte hålla henne ifrån dig. - Någon där uppe vill träffa dig.
Chefen för företaget du försökte spränga.
- Du var inte inbjuden? - En resa för att se vår chef-
-är oftast enkelriktad. Trevlig resa.
Topher.
Topher?
Topher, jag vill att du fokuserar.
- Saunders gjorde det här. - Rossum fick tag i henne.
- Förmodligen när hon lämnade stället. - En sovande?
- Boyd älskar henne. - Han får lov att ställa in sig.
Jag går efter henne. Eller inte.
- Topher? - Vi kan föra tillbaka Bennett.
- Vi kan få... Vi kan kartlägga... - Det finns inget kvar att kartlägga.
Vi måste föra tillbaka Caroline. Kan du göra det?
Bra.
Jag kan göra det här.
Jag tar över. Du har din chans, smyg iväg.
- Där ute kan du få vilket jobb du vill. - Jag vill verkligen hjälpa dig.
Så lev då. Du har en otrolig hjärna. Jag tycker att den ska stanna-
-i ditt huvud. Ivy. Bli inte som jag.
Gå. Gå!
- Vi har överträtts. - Det är "ett" ord för det.
Det här räcker inte. Jag laddade vapenreserven uppe hos livvakterna.
Gå!
- Hur länge? - Det tar så lång tid som det...
- ...är gjort. - Var är vakterna?
De är nog döda. Vi gör det här.
Förbannat. Jag hade precis bytt det.
- Gå genom servicetunnlarna. - Var inte löjlig.
Du är vår general. Vi kan inte förlora dig.
Lycka till, allihop.
Jag har inpräntat mig själv med många användbara färdigheter.
Ni vill inte ens veta.
Håll ut.
- Någon där uppe vill träffa dig. - Caroline är den som träffat ormen.
Trevlig resa.
Hej.
Tack för att du kom upp. Det är jättebra.
- Vill du ha nåt? Te? - Jag hatar te.
Okej. Så, inte te, då.
Jag menar... Titta på dig. Caroline Farrell.
- Så, du är Rossum? - Rossum...är bara ett namn, faktiskt.
Från en pjäs. Tekniskt sett, verkade det passa.
Ursäkta. Clyde.
Clyde Randolph - den andra. Den femte, faktiskt.
Jag använder en massa kroppar. Vi har varit ivriga att träffa dig.
- Varför just jag? - Du är mycket speciell.
- Du kommer att hjälpa oss. - Knappast.
- Du har inte många alternativ. - Ska jag bli en av era zombies?
Öppna upp min hjärna som de andra?
Du blir aldrig som de andra. Du kommer inte att skadas på nåt sätt.
- Du...är alldeles för värdefull. - Ska jag bara lita på dig?
Med ditt liv.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu